Penitenciarul federal Bendwater, Colorado
- Ray, ești treaz ? - Da.
Jack o să te atace mâine.
La ora unu.
M-am gândit că îți sunt dator.
Hei, ai auzit ce am spus ?
Am auzit.
Mulțumesc.
Toată lumea jos ! Acum !
La pământ !
Tu, deținutule. La pământ !
Acum !
- La pământ. - Ne-ai auzit.
La pământ, naibii !
TESTUL SUPREM
Aripa cu securitate sporită a penitenciarului federal Bendwater.
Izolarea.
Tu urmezi.
În stânga ta.
La linie.
Pășește în dreapta.
Să mergem.
Mâinile.
Distracție plăcută.
Cu fața la perete.
Să mergem.
Ora prânzului, deținut. Mănâncă-ți legumele.
Așa.
Hei, Roag ?
- Da ? - Știi cât e ceasul ?
Ce naiba îți pasă ? Ai vreo întâlnire romantică ?
Nu.
Poate ai vreo soră sau verișoară ?
Te-ai lovit la cap ?
Nu, nu m-am lovit.
Este 4:55.
Șmechere !
Hei, nebunule ? Să mergem.
6, 7, 8, 9...
10.
290...
291...
292...
293...
294...
295... 296...
297... 298.
299...
300.
Ce naiba ?!
- La naiba ! - Rahat !
Totul este în regulă ?
Îi am pe toți. Îi am pe toți.
- Ce naiba se petrece ? - Avem un incendiu în aripa B2.
Toți prizonierii să se întoarcă în celulele lor.
Am înțeles.
Ce naiba ?!
Avem un evadat. Repet.
Prizonierul evadează.
Haideți, haideți !
Frumoasă înfățișare.
A fost ideea lui Hush.
Drăguț, nu-i așa ?
Cum este acolo înăuntru, Breslin ?
Este grozav. Toată lumea întreabă de tine.
Știi, dacă nu ai fi ieșit în curând, aș fi intrat acolo
să te scot naibii.
Singurul fost deținut pe care-l cunosc care a ieșit
și care vrea să intre la loc înăuntru.
Nu am spus că vreau.
Am spus că aș fi făcut-o.
Este o diferență.
Nu îi cheltui pe toți într-un singur loc.
Avem un evadat de la penitenciarul Bendwater.
Ieși din cabină cu mâinile în aer !
E timpul pentru spectacol.
Ridică mâinile, acum !
Ridică mâinile !
Ține mâinile la ceafă și unește-ți degetele !
Nu mișca !
O zi frumoasă.
- Ce naiba se petrece ? - Calmează-te, dle director.
Eu sunt Lester Clark.
Sunt președintele companiei CEE Security.
Poate că ai auzit de noi.
Nu ?
În regulă. Ei bine, suntem o companie independentă de securitate,
angajată de către Administrația Federală a Penitenciarelor,
pentru a le testa integritatea
închisorilor de securitate maximă din întreaga țară.
El este Ray Breslin, este partenerul meu și...
deținutul... Houdini.
Dle director.
În ultimii șapte ani, Ray a fost introdus
în fiecare închisoare de maximă securitate...
din sistem.
A făcut asta pentru a se asigura că fiecare dintre ele este 100%
sigură împotriva evadărilor.
Și se pare că închisoarea ta nu era sigură.
Iar el a evadat.
În regulă, bine.
Bănuiesc că o să-mi spui cum ai reușit.
Crezi că vrea să știe ? Nu pare să vrea asta.
Ray, e rândul tău.
Dle director, să începem cu începutul.
Orice evadare necesită trei lucruri.
Să cunoști terenul, să înțelegi obiceiurile
și să ai ajutor din exterior.
Dacă cunoști terenul, partea slabă este evidentă.
În cazul penitenciarului Bendwaters, partea slabă este aripa deținuților de la izolare.
Guvernul a cheltuit 17 milioane de dolari ca să construiască acea aripă.
Este de ultima generație.
Singura problemă este...
că este localizată lângă un garaj neasigurat al mașinii de pompieri.
Mai întâi, trebuia să intru la izolare,
așa că mi-am făcut inamici.
Odată ce am intrat, a fost evident că aveți puțini angajați.
Guvernul federal recomandă prezența a doi gardieni
atunci când se transfera deținuți de risc ridicat.
Voi folosiți doar unul.
Să cunosc obiceiurile gardienilor a fost următorul pas.
După 30 de secunde de când am intrat, gardianul meu și-a luat o pauză de țigară.
În fiecare zi erau șapte minute în care nu mă privea nimeni.
2... 3...
După ce am cunoscut rutina, tot ce a trebuit să fac a fost să aleg data
și să aranjez o distragere a atenției la poarta din față exact la ora 4:00 pm.
Dar în acest moment încă erai închis înăuntrul unei celule de oțel.
Ca să ieși, trebuia să ai codul cheie.
Aveți un lapte cu ciocolată foarte bun.
Vezi tu, cutia conține o folie foarte subțire.
Am pus-o peste panou, ca urmele să indice care patru taste au fost apăsate.
Cu cele patru taste cunoscute, e doar un joc de numere să identifici secvența corectă.
Trebuia doar să ajung la panou.
După ce mi-am acoperit urmele,
aveam un minut să ajung la mașina de pompieri
înaintea acestora.
Știam că gardienii erau în continuare pe acoperiș, făcând ceea ce făceau întotdeauna,
adică pierzând timpul.
În scurt timp, eram chiar unde voiam să fiu.
Exact la timp să prind mașina.
Să mergem !
Oamenii tăi m-au dus cu mașina în afara penitenciarului.
Ai întrebări ?
Da, una.
Ce fel de om alege să-și petreacă cea mai mare parte a vieții în închisoare ?
Nu o lua personal, dle director.
În decursul anilor, Ray a evadat din 14 asemenea penitenciare.
Unii au talent la pictat. Alții... la cântat.
Eu ? Eu cânt.
Ray Breslin, are niște abilități unice. Poate să evadeze...
din orice închisoare proiectată de om.
Ai fost cuminte ?
Da. Tu ? Ai fost un băiat bun înăuntru ?
Ei bine, desigur. Bine...
Cum a mers chestia cu tipul ăla ?
- Ce tip ? - Ce tip...
Când am fost închis, vorbeai despre o cină cu un tip.
- Un cretin ? - Da.
Cu cretinul s-a sfârșit totul înainte de desert.
- Este pierderea lui. - Da. Sunt cu toții șopârle.
De câte ori ți-am spus asta ?
Vrei să mănânci ceva când ne întoarcem ?
Este vreo problemă ?
Ești o bucătăreasă groaznică.
Asta este drăguț... Ei bine...
Poți să te plângi dimineață.
Los Angeles
Bună dimineața, dle. Cu ce pot să vă ajut ?
Dl Breslin. Îmi pare foarte rău. Eu sunt Jules.
Este în regulă.
Ești nouă aici ?
Nu, dle. Sunt aici de cinci luni.
- Cinci luni ? - Da, dle.
Ce ai pentru mine ?
Fii atent.
Asta este bine.
Foarte inteligent. Ai făcut toate astea singur ?
Sunt impresionat. Genial.
Ești inteligent, dar...
Îmi pare rău. Nu suficient de inteligent.
Nu fi supărat.
Dle Breslin, sunteți așteptat în camera de conferințe.
'Neața, prieteni. Abbey ?
Jessica Miller. Este o onoare să te cunosc.
Munca ta este extraordinară în munca de teren.
Ceea ce ai realizat este remarcabil.
Remarcabil...
Mulțumesc. Tu ești aici pentru că...
Lucrează la "Agenție", Ray. Adică...
Central Intelligence Agency.
- Ești spion ? - Mai rău. Sunt avocată.
Ray, ascult-o ce are de spus.
Este în regulă.
Am sunat personal la Langley.
Bine, o să ascult. Spune.
Dle Breslin, după ce s-a terminat aceasta predare extraordinară, agenția caută
situații alternative de încarcerare a acelora care comit acte
atât de josnice, încât este mai bine... ei bine...
- Cum să spun... ? - Să fie eliminați ?
"Dispăruți".
În prezent testăm un prototip
pentru cei pe care niciun guvern nu vrea să îi dețină.
Dar mai întâi și cel mai important...
cei care finanțează asta vor să știe că este imposibil de evadat din aceste penitenciare,
înainte ca întregul sistem să fie dat în funcțiune la nivel global.
Ceea ce spune în realitate
este că niciuna dintre aceste locații nu este aprobată oficial de nimeni.
Pe aproape. Ceea ce spun, dna Rose... este că aceste locuri de detenție
sunt din fonduri private și sunt administrate privat.
Așa că nu se aplică cuvântul "oficial".
Așadar, dacă ceva merge rău, nimic nu poate face legătura cu voi ?
Asta nu este...
- Îngrijorarea ta. - Hei ! Îi sunt dator lui.
Nu ție.
Slujba mea este să mă asigur că Statele Unite sunt în siguranță și fără probleme.
În regulă, putem să încetăm cu prostiile și să-i spunem pe nume ?
Aceste instituții sunt secrete. Nu există procese,
nu există condamnări. Acești oameni pur și simplu dispar,
și vreți ca el să intre acolo să le testeze ?
Poate este timpul să intervin în conversație ca să menționez
că au oferit dublul onorariul tău obișnuit.
Asta înseamnă cinci milioane, Ray. În avans.
Așadar, îți place asta ?
Uite, eu sunt tipul cu cifrele. Tu ești artistul, Ray.
Din punct de vedere financiar îmi place. Da, îmi place foarte mult.
În afară de bani, dle Breslin...
Cei care sunt trimiși în aceste locuri nu ar trebui să existe în lumea reală.
Fiecare dintre ei poate influența "jocul". În rău.
În regulă.
- Indicații ? - Cele obișnuite.
Un alt nume, povestea de acoperire, contacte. Numărul pentru evacuare.
Ei bine, singura diferență pentru un test complet de securitate al sistemului
este ca niciunul dintre voi să nu cunoască
locul încarcerării.
- Asta va fi o problemă ? - Da. Da, ar fi.
Când începem ?
Tocmai ați început.
Tu, cu noua identitate,
vei fi luat din această locație
de către contractori privați, de acum peste 24 de ore.
New Orleans
Nu-mi place asta.
Și nu o placi pe ea.
Hei, nu te flata singur.
Acționăm contrar fiecărui protocol și indicații
la care tu însuți ai insistat de fiecare dată când ai intrat în închisoare.
- Și nu îmi place de ea. - Ai dreptate.
- Nu este nimic de plăcut la ea. - Dumnezeule.
Pentru că este ambițioasă și lacomă.
Spui asta de parcă ar fi ceva rău.
Profilul ?
Bine. Numele Anthony Portos. Născut în Madrid.
Mama a murit când aveai 13 ani.
Ai fost crescut de tată în Statele Unite.
Ești suspectat de fabricarea bombelor care au fost folosite
în 12 atentate politice în Europa și America de Sud...
- În ultimii 10 ani. - Persoana de contact la locație ?
Numele directorului închisorii este Riordan Watch.
- Codul de evacuare ? - 310275.
- În regulă, să facem asta. - Dispozitivul de urmărire.
Nu, nu am nevoie de asta. Serios.
Ba da, ai nevoie. Nu este ceva clasic.
Crezi că o să te las să te duci acolo înăuntru fără nimic ?
Asta devine veche.
- Omule, ești terminat. - Ar trebui să încerci cândva.
Sună bine, șefu'. Oricând vrei să te pensionezi.
Știi, am luat notițe. Sunt pregătit să îți iau locul.
Unde o să mai găsesc un alt tehnician la fel de bun ca tine ?
- O ciudățenie a naturii. - Da, foarte rar.
Aici ești, scumpule.
Transponderul funcționează bine.
Este ca și când m-ai avea pe mine în umărul tău.
Ce altceva e nou ?
Hei, să nu uiți să ne scrii, bine ?
Rahat.
E timpul să dormi.
Prizonierul 17458.
Anthony Portos... bine ai venit...
la centrul internațional de detenție.
Eu sunt directorul închisorii, Hobbes.
Hobbes ? Unde este directorul închisorii Marsh ?
Nu există niciun director Marsh.
Ce, sunt dezorientat, incitat ?
Bănuiesc că asta trebuie să fie.
Și nu am văzut un om fiind ucis în elicopterul de transport...
fiind aruncat din el, nu-i așa ?
Dle Portos, procedura de încarcerare este terminată.
Așteaptă !
Codul meu de evacuare este 310275.
- Cod de evacuare ? - Da, cod de evacuare.
Îmi spui un număr și...
pleci de aici, liber ca pasărea cerului ?
Nu.
Nu cred asta.
Acum ești aici și îmi aparții.
Procedura ta de încarcerare este terminată.
Așteaptă, așteaptă. Întoarce-te. Unde te duci ?
- Ceva ? - Niciun răspuns, la fel ca ieri.
Nu pot să-l găsesc.
Ai făcut o verificare completă a sistemului ?
- De două ori. - Fă-o din nou.
Toți prizonierii din blocul A să meargă la docul 5.
Portos ?
Hei !
Du-te să-ți faci prieteni. O să ai nevoie de ei.
Hei !
Rămâi jos !
Peștișor nou... ești al nostru.
Înapoi !
Pentru ultima dată...
depărtați-vă !
Portos ?
Rottmayer. Emil Rottmayer.
Nu am chef de strâns mâini acum.
Bine.
Numele tău... "Cei 4 Muschetari".
Este un nume bun.
De ce ești aici ?
De ce îți pasă ?
Eram șeful pazei unui tip
pe nume Mannheim.
Victor Mannheim. Ai auzit vreodată de numele ăsta ?
Mannheim... să mă gândesc...
Nu.
- Este un geniu. - Serios ?
Are obiceiul să ia bani de la cei bogați și să-i dea la cei săraci.
- Ai mai auzit povestea asta. - Am mai auzit povestea asta, da.
Acum încearcă să-l găsească.
Dar nu o să-i ajut.
Bine.
Așa că, la naiba cu ei.
Așa este, la naiba cu ei.
Portos...
- Nu te lăsa ucis. - Dacă spui tu...
Ultima dată când au ucis un tip aici înăuntru,
i-au lăsat trupul să putrezească timp de trei zile.
Anulează "dansul" închisorii.
Nu aș vrea să ratez balul de absolvire.
Bună dimineața, dle.
Este o altă lucrare minunată, dle.
M-ai mințit.
Te-am mințit ?
- Nu sunt sigur... - Nu... nu...
Nu spune nimic.
Ce ar trebui să-i spun clientului despre tipul pe care l-ai ucis ?
Că pur și simplu a sărit din elicopter ?
Așa cum ai spus ?
Asta nu este o discuție în contradictoriu.
Suntem plătiți de a preveni ca ei să sară.
Și nu pot să dovedesc că este în viață un tip mort.
Așa că...
Vei suporta prețul întreg al bunului.
Prețul întreg al bunului
înseamnă o lună de chin pentru mine.
Atunci ești norocos că cel pe care l-ai omorât nu avea o valoare foarte mare.
Asta este tot, Gerry.
Alah este mare.
Hei, Portos...
uită-te la asta.
Nu există răsărit sau apus,
și totuși ei se roagă tot timpul.
Nu ți se pare interesant asta ?
Nu prea.
Arăți ca fiind genul de tip care găsește ăsta interesant.
Așa erai înainte ?
Ce este cu toate întrebările astea ?
Așa învăț anumite lucruri.
Ar trebui să studiezi pe altcineva.
- Portos ? - Ce ?
Dacă ai nevoie de un favor...
Omul cu favorurile.
"Compromiterea securității penitenciarelor", Ray Breslin.
Ei bine, pentru un tip care nu este interesat,
privești foarte mult.
De ce ai nevoie ?
Am nevoie să intru la izolare.
Nu, nu vrei asta.
Ba da, vreau.
Numește asta... favor.
Bine ?
Bine.
Ăsta este favorul tău ?
Asta o să facă să fim prieteni.
Serios ?
Haide.
Să vedem ce poți să faci.
În regulă.
Lovești ca un vegetarian.
- Serios ? - Poți mai bine de atât.
Haide.
- Lasă-mă să văd. - Încearcă asta.
A durut ?
- A fost bine. - Mai am.
Relaxează-te... ne prefacem.
Bănuiesc că băieții vor fi întotdeauna băieți.
Ajunge.
Duceți-i în izolare, acum.
Poți să-mi mulțumești mai târziu.
Gândește.
Au știut că avea un dispozitiv de localizare.
Desigur că au știut.
Cine crezi că sunt tipii ăștia ?
Ce credeai, că sunt o gașcă de tâmpiți...
de la unul dintre penitenciarele de stat ?
Asta este lumea întunecată.
Tipii ăștia au inventat asta.
De ce crezi că ne plătesc atâția bani ?
Amintește-ți care au fost indicațiile.
Despre ce naiba vorbești ?
Nu sunt niciun fel de indicații. Sun-o pe nemernica aia de la CIA.
Hush ?
Nenorocitul naibii.
În regulă...
O să sun.
Abigail, trebuie să îl ții
departe de mine, în regulă ?
Dă-mi brațul.
O să trăiești.
Cum lucrează un doctor într-un loc ca asta ?
Ai fi preferat să nu existe niciun doctor aici ?
Unde este "aici" ?
Hei, doctore, grăbește-te.
Doctore, ce te-a întrebat ?
Voia să știe...
cât de deshidratat este în comparație cu ceilalți deținuți.
Și ce i-ai spus ?
Că nu-mi pasă.
Asta i-am spus.
Scoateți-l de acolo.
Ai aflat ce căutai la izolare ?
Toți prizonierii să se întoarcă în celulele lor.
Cine erai înainte să vii aici înăuntru, Portos ?
Întotdeauna privești în încăpere, întotdeauna supraveghezi totul.
Mă întrebi cu ce mă ocupam ?
Da.
O să îți spun.
Dar am nevoie de un alt favor.
La naiba cu asta.
În regulă, nu face asta.
Bine, ascult.
Care este favorul, de data asta ?
Am nevoie de o bucată de metal.
Lată de 8 centimetri,
rotundă și netedă.
Nicio problemă.
Continuă, mă întorc imediat, bine ?
Dacă îmi aduci bucata aia de metal,
aș putea să te scot de aici.
Spune-i lui Hobbes că vreau să vorbesc.
Camera de interogatorii este pregătită. Camera de interogatorii este pregătită.
Ești aici de șase luni, dle Rottmayer.
Știi cum funcționează asta.
10 secunde.
Unde este Victor Mannheim ?
Știi, pentru ai mei...
- Este un erou. - 9 secunde.
Ai un creion și o hârtie ?
8 secunde.
Ți-aș putea desena o hartă.
- Ce hartă ? - A locului în care l-ai putea găsi.
Știi, când eram mic...
întotdeauna am vrut să fiu un artist.
Dumnezeule, îți forțezi norocul.
Problema era...
că nu aveam talent.
- 6 secunde. - Am încercat.
- Am încercat în continuu. - 5...
- Tu ai vise ? - 4...
Întotdeauna ai vrut să fii...
- Asta ? - 2... 1 !
Am terminat.
Acolo.
Ți-am spus.
Nu am talent.
Dosarul tău indică că ești foarte inteligent, nu ?
Da.
Ca urmare, m-aș fi așteptat să vezi situația,
și să o înțelegi corect.
Aici înăuntru, nu ai niciun control asupra niciunei părți din viața ta.
Cu excepția respirației.
Și tocmai ți-ai pierdut acest privilegiu.
Puneți-l jos.
Continuați.
Ajunge.
- Ce ai pățit ? - Nimic.
Sunt încă aici.
Acum, este rândul tău.
Meseria mea este să evadez din închisori.
În ultimii 8 ani am evadat din închisori
pentru Administrația Federală a Penitenciarelor.
Cred că Hobbes s-a folosit de munca mea pentru a face acest loc imposibil de evadat.
Cineva a vrut ca locul ăsta să fie testat.
Dar a fost o înscenare.
Au vrut să mă "îngroape". Nu știu cine.
Dar o să aflu.
Vreau să faci o altă diversiune.
Ce mai vrei acum ?
Trebuie să te întorci la izolare.
Nici vorbă, naibii.
Vrei să ieși de aici ?
Bine, o să o fac.
Dar dacă nu mai ies...
o să te omor.
Mi se pare corect.
Succesul unei evadări depinde de trei lucruri.
Să cunoști terenul, obișnuința și... să ai ajutor.
Dacă chestia asta nu este construită în felul ăsta ?
Nu este.
Este ceva sub celula de izolare. Cred că este un tunel.
Dacă este, de unde știm unde duce ?
Oricum, o să aflu.
- Mănâncă. - Este dezgustătoare.
Mintea unui deținut funcționează diferit decât a cuiva de afară.
El vede lucrurile diferit.
Arhitectura este verticală.
Blocurile de celule, coridoarele... celula de la izolare, cantina...
totul este într-un mare compartiment vertical.
Cea mai bună presupunere e că au construit-o adânc sub pământ,
în fisuri largi, naturale, precum peșterile.
Este o structură verticală sub celula aia de la izolare.
Dacă pot intra acolo...
să urmez tunelul unde duce, este posibil să găsesc o cale spre suprafață.
Dacă ai dreptate, cum tăiem metalul ?
Nu îl tăiem, nu îl tăiem deloc.
Locul ăsta este sub pământ.
Este umezeală în aer.
Cine a folosit locul ăsta ar fi trebuit să folosească aluminiu,
dar toate panourile sunt făcute din oțel.
Oțelul ruginește cu trecerea timpului.
Trebuie doar să aplicăm o căldură concentrată pe acele nituri,
și se va desprinde imediat !
- Căldura concentrată ? - Da.
Cu bucata de metal pe care mi-ai dat-o.
O expunem, frecată cu pastă de dinți pentru a o face lucioasă...
- La căldură. - Cu becurile din celulă de izolare.
Așa este.
La 100 de grade Celsius, căldura aplicată pe 3 centimetri cubi de pe acele panouri
va face ca niturile alea să iasă imediat.
Ce ?
- Nu arăți foarte inteligent. - Nici tu.
Majoritatea închisorilor sunt construite în orașe mici.
Indiferent cât de departe ar fi,
au nevoie de provizii și forță de muncă.
Dacă ajung la suprafață, pot să trec peste zid și să plec de aici.
Dar mai întâi am nevoie de diversiunea aia în celula de izolare.
De cât timp ai nevoie ?
3-5 minute.
Nicio problemă.
- Înapoi. - Te cunosc.
Nu știi nimic, nenorocitule.
Acum, pleacă.
Sunt membru al Frăției Ariene.
Ce ?
Mama ta era târfa mea favorită în Marrakesh.
Omule, o sugea bine...
Nenorocitul naibii !
Mă omorâți !
Ce pune la cale ?
Hei, taci naibii, câine german !
Controlul, aștept ordine.
Țineți-l până când ajung acolo.
Hei, am o cameră care nu funcționează în celula 2.
Recepționat. Repornesc sistemul.
Rahat !
www.subtitrari-noi.ro
Taci naibii !
Pot să vă aud !
Să îl legăm și să-l drogăm, dle ?
Încă nu.
Porcilor !
Pot să vă aud !
O să vă ucid pe toți !
O să vă scot ochii !
O să vă tai boașele și o să vi le îndes în fund !
Da, aici sunteți... da...
Stinge luminile în celula 4.
Nu, nu...
Nu suport întunericul.
Deschide.
Sunt speriat.
O zi dificilă, dle Rottmayer ?
Dumnezeule, iartă-mă...
Tatăl nostru, care ne ești în ceruri
Sfințească-se numele Tău
Vie împărăția Ta Precum în ceruri, așa și pe Pământ
Pâinea noastră cea de toate zilele dă-ne-o nouă astăzi
Și ne iartă nouă greșelile noastre precum și noi iertăm greșiților noștri
Și nu ne duce pre noi în ispită
Ci ne izbăvește de cel rău
Tu ești malefic... ești Diavolul !
Nu ai auzit de nebunul...
care a aprins o lanternă în orele luminoase ale dimineții
apoi a fugit la piață...
și a strigat în continuu: "L-am văzut pe Dumnezeu !
L-am văzut pe Dumnezeu !"
Uite ce ar trebui să știi.
Nu-mi pasă. Mai devreme sau mai târziu o să-mi spui ce vreau să știu.
Este inevitabil.
Precum moartea.
Să știi asta, va veni un moment
în care nu o să-mi pese deloc de tine...
sau de orice naiba crezi că faci acum.
Așadar, să ai o zi frumoasă, dle Rottmayer.
Tot personalul disponibil să se prezinte la nivelul doi.
- Raportează. - S-a stricat valva la nivelul doi, dle.
Defecțiuni electrice.
Dle ?
Scoateți-i de acolo.
- Ai reușit să ieși ? - Da.
Unde suntem ?
- Unde suntem ? - Nu știu !
Au oprit plata cecului.
Despre ce vorbim ?
Plata pentru serviciile lui Ray. Au oprit plata cecului.
Nu au oprit-o, este în așteptare.
În regulă, este ceva obișnuit...
- La o tranzacție de 2.500.000 dolari. - Nu... nu, nu.
Obișnuit ar fi fost o săptămână, poate zece zile.
- Acum a trecut mai mult decât atât. - Ascultă, Abbey...
Este guvernul federal !
Știi cum lucrează ei.
- Ai sunat-o pe femeia aia ? - Da, am sunat-o. Totul este în regulă.
Atunci, unde este ?
Este într-o misiune pe care a fost angajat să o facă.
Așadar, spui că totul este în regulă ?
Totul este în regulă.
Unde a fost spărtura ?
În rezervorul sistemului auxiliar de balans de la tribord.
Zonele 5 și 7 au fost compromise.
Au cedat țevile în puțul de aerisire al celulei 2.
Portos...
Sunt pline de rugină.
Presiunea apei probabil că le-a făcut să iasă.
Poate.
Portos nu este numele lui, nu-i așa ?
De ce nu am fost anunțat ?
Este în felul următor. Mulți oameni plătesc mulți bani
ca să se asigure că nu se poate evada din închisoarea aia.
Este Ray Breslin. Grozavul Ray Breslin.
El este acolo să dovedească că nici măcar el nu poate ieși.
Acum... tu asigură-te ca el să rămână acolo pentru totdeauna.
Ai vreo problemă cu asta ?
Nu. Nu, nicio problemă.
Dimpotrivă.
Nenorocitul.
Mai este ceva.
Băncile chineze...
s-au aliat celor braziliene, ruse, englezești, americane...
și celor elvețiene. Toate plătesc să afle unde se află
tipul ăsta Mannheim.
Se zvonește că a creat
un program care poate transforma întregul sistem bancar mondial
într-un afurisit de sistem deschis.
Rottmayer a lucrat cu cretinul ăla, știe unde se află.
Sarcina ta este să obții informația asta de la el.
Ei bine, din întâmplare, după ce Breslin a devenit apropiat de Rottmayer,
Rottmayer și-a dezvoltat o nouă latură
a existenței, care nu exista.
Cred că din cauza lui Breslin.
- Atunci, distruge-l pe Breslin. - Mulțumesc.
Am o misiune pentru tine care știu că o să-ți placă.
În picioare !
Trezirea.
Vorbește cu mine.
Haide, trebuie să lupți.
Ridică-te !
Rămâi în picioare.
Dacă am fi pe o navă, am ști.
Nu. Nu și dacă nava are peste 300 de metri lungime,
60 de metri înălțime și sisteme de stabilitate. Nu am simți absolut nimic.
Trezirea.
Ridicați-l în picioare.
Poți să faci asta.
- Haide, tu reușești întotdeauna. - Nu putem pleca de aici.
- Ba da, putem. - Nu !
În picioare !
Du-ne acasă !
Mișcă !
Rahat !
Oprește-te, Drake.
Nu renunța. Nu îi lăsa să te înfrângă.
Ce te-a făcut să vrei să-ți petreci viața în închisori ?
Spune-mi.
Ce te-a făcut să faci asta ?
Spune-mi !
Am fost jurist,
procuror.
Un om pe care l-am condamnat mi-a făcut o promisiune.
Omul ăsta s-a gândit la această promisiune în fiecare zi timp de trei ani.
Plănuind să evadeze din închisoare.
Plănuind la cum o să-și îndeplinească promisiunea.
Să iei viața cuiva este foarte ușor.
Dar să îi iei sufletul ?
Ăsta este totul, nu-i așa ?
Totul.
Vezi tu, să pun oamenii în închisoare nu a fost suficient.
Trebuia să... voiam să...
Să mă asigur că rămân acolo, că nu ies.
Înțeleg.
Am o fiică.
Nu uit niciodată asta.
Ai de ales. Poți să mori aici înăuntru...
sau poți să ieși împreună cu mine.
Să îi pedepsești pe cei care te-au băgat aici.
- M-ai auzit ? - Da.
Da.
Am vești bune și vești rele.
Mă gândeam la acea primă întâlnire.
Încarcerare privată.
Secretă, internațională...
Și am început să caut.
Nume de cod "The Tomb" ~Mormântul~.
Construită pentru profit.
Legală. Condusă de nemernici foști miliari.
Nemernici din compania Blackwater. Știi, tipi răi.
Dacă Ray este undeva, aici este.
Unde este "aici" ?
Astea sunt veștile proaste.
Nu știu.
Nu avem acces la cunoașterea terenului.
Nu sunt momente în care să nu fim văzuți.
Suntem în mijlocul afurisitului de ocean.
O să rămânem închiși dacă nu le aflăm obiceiurile.
Schimbă turele gardienilor, așa că nu sunt niciodată la fel.
Dar nu pot schimba obiceiurile gardienilor.
Nu știm când încep,
nu știm când termină.
Dar știu unde or să fie...
în baza obișnuinței.
Îl vezi pe tipul care coboară scările ?
Vezi cum merge cu picioarele spre interior ?
- "Rața". - Da, ei bine...
"Rața" lucrează întotdeauna cu tipul care se scărpină la ceafă.
- "Stupul". - Da. "Stupul".
Când "Rața" și "Stupul" lucrează împreună, întotdeauna circulă în cerc.
Fac asta de un număr aleatoriu pe zi.
Nu contează când fac asta, întotdeauna ajung
la 120 de pași unul de celălalt. Apoi se despart.
Privește.
Acum, fiecare merge într-o direcție.
"Rața" merge 53 de pași, "Stupul" 65, apoi se întâlnesc sus.
Gardianul de jos, cel grăsuț...
Nu se mișcă mult.
Bănuiesc că este de mult timp aici și face doar ceea ce trebuie.
"Louisa".
- "Louisa" ? - Felul în care stă
îmi amintește de prima mea prietenă.
Drăguț.
Gardianul ăla de acolo ar putea reprezenta o problemă pentru noi.
- Întotdeauna se uită în jur. - "Omul-Găină".
"Omul-Găină", bine.
Bănuiesc că este nou aici. Face totul ca la carte.
De unde știi când se termină schimbul ?
Nu știu.
Pe la ora asta, prietena ta "Louisa" începe să se uite la ceas.
Bănuiesc că este ora prânzului.
- Bine ai venit înapoi. - Mulțumesc.
Acum, că le cunoaștem rutina,
trebuie să-l întrebăm doar pe bunul doctor
unde naiba suntem.
Nu am voie să-ți dau nimic împotriva durerii.
Așa că, să nu ceri asta.
Hei, doctore...
ai depus un jurământ.
"Potrivit abilitaților și judecății mele
o să-mi protejez pacienții de a fi răniți și de nedreptate.
Ce cauți aici, doctore ?
Ce anume vrei de la mine ?
Vreau să știu unde naiba sunt.
Este în regulă, totul este sub control.
Pune-l înapoi aici.
Îmi pare rău.
- Așadar ? - Nu.
Forțează-l mai mult.
L-am forțat puternic.
Alte opțiuni ?
Planul B.
Întotdeauna trebuie să ai un plan B.
Ai luat-o ?
Acum am nevoie de ochelarii lui.
Dle ?
Uitați-vă la asta.
Este un sextant artizanal.
O să funcționeze ?
Funcționează.
Măsoară înălțimea până la linia orizontului,
dar ne va da doar jumătate de locație.
Aduceți-l pe Breslin.
O să îți explic mai târziu cum funcționează,
dar mai întâi trebuie să-l scoatem afară.
Ai grijă !
Bine ai venit în noua ta casă,
dle Breslin.
Secțiunea E. Ești pregătit ?
Știi cine sunt ?
Acum știu.
Ți-am studiat munca cu mare atenție.
Este genială. De fapt...
am folosit-o ca linii generale în conceperea...
acestei închisori.
Dacă știi cine sunt, dă-mi drumul.
Nu, nu, nu, dle Breslin.
Nu funcționează așa. Nu și de data asta.
Vezi tu, cei care au plătit ca tu să te afli aici
vor să rămâi pentru totdeauna.
Și știind asta, știind cine ești...
ei bine, cine erai...
Nu pot să-ți mai permit să comunici cu Rottmayer.
Sau cu oricine altcineva.
Asta este realitatea.
Și nu există nicio scăpare.
Asta se poate face pe două căi.
Îmi dai drumul, iar eu o să pretind că asta nu s-a întâmplat niciodată...
Dacă nu faci asta...
o să dau foc întregului loc afurisit când o să plec.
Chiar din acest moment.
Nu mai ai acces la cantină, nu mai ai timp de recreație
și nu mai ai acces la dușuri.
Pot să ți-l dau pe Victor Mannheim.
Rottmayer are încredere în mine.
Așa spui tu.
- Nu este îndeajuns. - Ce ai de pierdut ?
Să îl găsești valorează mult mai mult decât primești pentru mine, nu-i așa, Hobbes ?
Este o idee interesantă, dar...
după cum stau lucrurile acum, sunt pe cale să obțin ambele lucruri.
Nu o să-l înfrângi niciodată pe Rottmayer. O să moară înainte să trădeze.
Eu sunt singura ta șansă să obții ceea ce vrei.
Îl vreau pe Mannheim și toată rețeaua lui.
Nume, locații în timp real.
Dacă se verifică, îți dau drumul.
Dar să știi...
Dacă nu-mi spui fiecare cuvânt pe care ți-l spune Rottmayer,
o să te omor personal.
Mi se pare corect.
Așadar, ce s-a întâmplat ?
Te trădez.
Seara trecută, Rottmayer mi-a spus
că și-a înființat rețeaua împreună cu cinci tipi
în orașul natal.
A spus că are încredere să-și lase viața în mâinile acestor tipi.
Dă-i sextantul lui Javed.
Arată-i cum să-l folosească.
Și spune-i că e biletul nostru de ieșire de aici.
Javed ?
Mai degrabă ar prefera să ne vadă morți.
O să fie ultimul care o să fie suspectat.
Rețeaua lui a provocat căderea sistemului bancar din Islanda de acum șase ani.
Nu-mi pasă ce s-a întâmplat acum șase ani.
Vreau să știu acum unde este.
Vrei să mori ?
Tu vrei să ieși de aici ?
Astăzi ?
- Plănuiesc o evadare - Evadare ?
Serios ? Cine și când ?
Nu cunosc toate detaliile.
Doar câteva.
Spune-mi detaliile pe care le cunoști.
Mai întâi să ne înțelegem.
Dle Alfredo... Affridi, sau oricare naibii e numele tău.
Prietenii din cartelul tău de droguri au plătit mulți bani
ca tu să te afli aici.
Desigur că au plătit, nenorociții naibii.
Așa că, în afară de libertatea ta,
ce altceva îți pot oferi ?
Vreau ca gardienii să-i lase în pace pe ai mei.
Sfântul Coran...
Vreau unul în celula mea.
Și vreau să îi rostesc numele lui Allah...
și al Profetului Mohammed în aer liber.
Vreau să fiu văzut de către Dumnezeule meu...
când îmi spun rugăciunile de seară.
Asta este tot ?
Asta este tot.
Vreau să fiu văzut de Dumnezeul meu, dle Hobbes !
Iartă-mă, Dumnezeule.
30 de grade și 22 de minute.
- Suntem în latitudinea nordică. - În nord sau în sud ?
Apa de la vasul de toaletă se rotește în sensul invers acelor de ceas
deasupra Ecuatorului, ceea ce înseamnă că suntem în nord.
Cum aflăm longitudinea ?
Unul dintre gardieni a spus ieri că este 20 noiembrie.
Fără aer cald...
fără să se vadă pământul... noiembrie...
Când construiești o închisoare secretă
și o pui pe apă,
ai un motiv întemeiat să fii în latitudinea nordică,
pentru că vrei să eviți apele învolburate.
Așa că vrei să stai departe de Caraibe și de Oceanul Pacific...
și să fii în Marea Chinei.
Dacă aș fi parior, aș spune că suntem în largul coastelor Marocului.
Este doar o presupunere.
Ape internaționale, calme, aproape de pământ...
Este o presupunere bine întemeiată.
Cunosc un tip în Casablanca. Îmi este dator vândut.
Suficient de mult încât să vină să te ia de aici ?
Mi-ar rămâne dator în continuare.
Este doar o modalitate de a transmite un mesaj afară.
Dumnezeule.
Ce este asta ?
Ai înghițit o fașă ?
Ascultă-mă.
Știu că tu crezi că încerc să te folosesc.
În biroul lui Hobbes este o carte.
"Compromiterea Securității Instituțiilor Corecționale", de Ray Breslin.
La pagina 8 este o descriere detaliată a blocului C de celule
din penitenciarul federal Lewisberg.
- Gardieni ? - Verifică.
Și amintește-ți jurământul depus.
Nu pot să îl mai amân pe Hobbes.
- Trebuie să îi dau o locație. - Încă nu avem un plan.
Este în mâinile doctorului.
Jurământul lui Hipocrate
Gardieni ?
Aduceți-mi prizonierul Portos. Din blocul de celule A.
Ordinele lui Hobbes, faceți-o acum.
Respiră.
Bine.
Am văzut cartea.
De unde ai știut ?
Eu sunt Ray Breslin, eu am scris cartea.
Doctorii... au prescris medicamente despre care știau puține,
ca să vindece boli despre care știau și mai puține...
sau adesea absolut nimic.
Ce vrei să fac ?
Doctorul ne ajută. Acum, Javed trebuie să își facă partea lui.
Principala bază de operațiuni a lui Mannheim este la 30 de kilometri lângă Ruse.
Asta este la granița bulgaro-română.
Vezi ?
Nu esta atât de dificil să-ți trădezi prietenul.
Avem 24 de ore până Hobbes o să realizeze că locul din Bulgaria este o minciună.
Pe cine cunoaștem în blocul de celule C ?
Ai aprobare pentru rugăciunea ta de la miezul nopții ?
Așadar, ce ai pentru mine ?
- Imaginea pe Breslin. - Da, dle.
Ce pui la cale ?
Mai tare... mai tare.
Te-am prins !
Descifrați-l.
Am nevoie de tine în 24 de ore
30 de grade 22' și 23 de grade 6'. Mâine, la ora 5:00 PM fix.
Grătar și petrecere la piscină.
Nu uita să le spui copiilor. Adu toate jucăriile !
Rottmayer.
Oprește.
Apropie imaginea.
Este fiul lui McMayern.
Breslin o să evadeze din corpul de celule C.
Cunoaștem ora.
Și cunoaștem locația.
Blocul de celule C.
Triplați paznicii acolo.
Vreau să îi știu pe toți cei implicați în asta.
O să îi știți, dle.
Deținuții din blocul de celule C să se pregătească pentru inspecție.
"Louisa" și "Omul-Găină".
I-au trimis pe toți ceilalți în blocul de celule C.
Ai face bine să ai naibii dreptate.
Nu te îngrijora.
Hei, nemernic alb ticălos !
Ce naiba crezi că faci...
- Pe afurisita de soră-ta... - Să ți-o trag !
Nenorocitule !
Drăcia naibii !
Evadarea nu urma să aibă loc din blocul de celule C.
Mută oamenii din blocul C în Babylon.
Imediat.
Haide !
Unde naiba este Breslin ?
Mergi mergi, mergi !
Să mergem !
Mai avem 11 minute să ajungem sus. Să sperăm că doctorul a trimis mesajul.
Duceți-vă, duceți-vă.
Ce faci ?
Toate camerele sunt conectate între ele. Trebuie să le blocăm.
Dle !
Zâmbiți !
Haideți !
Rahat...
Să mergem.
Inițiați protocolul cinci de securitate.
Închidere totală.
S-a închis totul. Suntem încuiați pe dinăuntru.
8 minute.
Nu mai au ce să facă.
Drake, ia doi oameni.
Și târăște șobolanii înapoi în cuștile lor.
Javed !
Deschide poarta numărul 3 !
Mergeți, mergeți !
Să nu îi pierdeți, naibii !
Breslin !
Breslin, deschide ușa, nenorocitule !
Trebuie să mergem !
Imediat cum se deschide ușa aia, eu o să vin din partea cealaltă.
Breslin, de unde naiba au știut unde suntem ?
Ai oprit toate camerele, nu-i așa ?
Detector de mișcare.
Dle ?
Afară.
Poți să îți joci jocurile întreaga zi, dle Breslin,
dar controlez în continuare situația.
Orice faci, eu am puterea.
Te dețin.
Trebuie să urcați pe scara aia.
Trebuie să găsesc camera motoarelor. Oprim curentul electric și așteptăm.
Ușile alea magnetice din sticlă se deschid timp de 5 secunde,
înainte să intre în funcțiune generatorul de rezervă. Ai înțeles ?
Este tot timpul pe care o să-l ai.
Ia asta. Ia-l.
Ești un om bun.
Du-te.
Dar tu ?
O să fiu chiar în spatele tău.
Dar dacă nu ajungi sus pe punte în 5 minute ?
Fă ceea ce trebuie să faci. Întotdeauna există un plan B.
Vino cu mine. Să facem asta.
Sunt un om mort. Nu există scăpare.
Vii cu mine.
O să te car până acolo sus.
- Cred că poți să faci asta. - Nu, nu, nu. Hei.
- Nu o să te las în urmă. - Dă-mi arma.
Dă-mi arma.
Fie ca Allah să fie cu tine. O să ne vedem acolo sus.
Acum du-te.
Ai grijă de tine.
Ce anume căutăm, dle ?
- Raportează. - Duceți-vă naibii, nenorociților !
Se trage în noi pe puntea inferioară.
Dacă ajung pe putea superioară, asta o să fie scăparea lor.
Să ne întâlnim în camera motoarelor. Cobor.
Recepționat.
- Scoateți-l de acolo pe nenorocitul ăla. - Da, dle.
Liber !
Allah e mare.
Da. Indiferent.
Haide !
O să te omor, nenorocitule !
- Îl vezi ? - Da.
- Este aici. - Suntem pe drum.
- O să mă ocup eu de el. - Nu, așteaptă, așteaptă !
Haide...
Sunt încă la bord, dle.
Ce naiba ?!
Avem o situație aici sus !
Emil !
Haide, haide, haide !
- Planul B. - Nimeni nu părăsește nava asta.
Trebuie să decolăm acum !
Nu încă !
Predă-te, dle Breslin.
Ai încercat, ai făcut ceva zgomot.
Nu s-a întâmplat nimic rău. Nu poți să evadezi.
Nu cu adevărat.
Știu despre soția, despre fiul tău...
Cunosc fiecare detaliu.
Așa că, îți mulțumesc...
că mi-ai arătat toate micile defecte ale creației mele.
O să mă asigur să le fortific.
Pentru că timpul tău a expirat.
Mă auzi ?
Breslin ?
Ți-a expirat timpul.
Intrați acolo. Cercetați fiecare centimetru din încăperea asta afurisită.
Găsiți-l !
Mergeți, mergeți !
Decolează !
Se golește rezervorul.
Breslin !
Jos !
Haideți, haideți !
Rottmayer ! Arma !
- Arma ! - Dă-mi arma ta !
Să ai o zi grozavă...
cretinule.
Coasta marocană, 10 kilometri la sud de Sisi Ifni
Acum ce facem ?
Relaxează-te.
- Ai cunoscut-o. - Jessica Miller.
Este o o onoare să te cunosc.
Munca ta este extraordinară în munca de teren.
A fost ochii și urechile mele în C.I.A.
Bună, tată.
Și este, de asemenea, fiica mea.
Bună, draga mea.
Slavă Domnului că ai reușit.
Mi-a fost dor de tine.
Ce s-a întâmplat ?
Nimic. Nu îți face griji în legătură cu asta.
Tu ești Mannheim.
Nu am prevăzut asta.
Ar fi trebuit.
Da.
Cum ai făcut asta ?
Avem nume de cod.
Nume de cod Rottmayer însemna încarcerare într-un penitenciar de maximă securitate.
Când a fost arestat tatăl meu,
s-a activat codul.
- Și atunci l-ai sunat pe Les Clark - Aveam nevoie de cel mai bun.
Și după ce tu ai fost de acord să o faci,
mi-am folosit contactele din DHS ca să te introduc acolo.
Iar numele pe care mi l-ai dat a fost codul de identificare ?
Portos.
Rottmayer. Emil Rottmayer.
Și am devenit prietenul tău cel mai bun.
Nu îți faci prieteni foarte ușor.
Adică, a trebuit să mă străduiesc foarte mult.
Afurisita celulă de la izolare !
Adică, a fost foarte fierbinte.
Ai stat la căldură, da.
Dar nu contează.
Ceea ce contează este că sunt afară din închisoare, și tu la fel.
Să nu mai irosim timpul.
Vrei să încercăm din nou ?
Nemernicul naibii...
- Sper să nu te mai văd niciodată. - Ei bine, asta doare.
Încă ceva.
- Cât de multe știe Les ? - Doar ce i-am spus la început.
Apoi, m-a sunat în continuu
să-și ofere serviciile celor care finanțează "Mormântul".
Așadar, știa unde am fost trimis ?
El a aranjat transportul tău.
Ai nevoie să te ducă cineva cu mașina ?
Nu, mulțumesc.
Mi-am făcut propriile aranjamente.
Ascultă, știam că ceva nu este în regulă.
Erau semnale de avertizare pretutindeni.
Clark era prea calm în legătură cu asta. Așa că, am început să cercetăm.
Am aflat că i s-a oferit slujba de președinte
să conducă întregul program "Mormântul".
Fiind prototip, trebuia să dovedească că nu se putea evada de acolo.
Cu un salariu de 5 milioane pe an, plus opțiuni pentru acțiuni.
Spune-mi că l-ai localizat.
Exact cum ai cerut. Planul este în desfășurare chiar în acest moment.
Miami, Florida
E timpul să dormi, nenorocitule !
La naiba !
Nu, nu, nu, nu !
Haide, haide, haide !
La naiba !
Hei !
La naiba !
Hei !
Hush.
Ce scrie ?
Totul este în regulă.
Bine.
- Ce este asta ? - Oferte de slujbe.
Poate mai târziu.
Ce-ar fi ca noi doi să avem o cină specială ?
Da, o să gătesc eu.
Nu am suferit suficient ?